SOD SMODNIKA
Zakaj se mi smejite?
Mislite, da je smešno? Da sem drugačen?
Da sem iznakažen?
Ste zato prišli?
Dobrodošli!
Nocoj vas bom malo...
...jebal, otroci.
V glavnih vlogah
Scenarij
Režija.
Prekleta ušiva dežela. Vsak, ki je imel kaj
v glavi, je pobegnil od tod.
Vi se pa vračate?
Nimate nič proti, če kadim?
Kajenje ubija.
Tukaj vse ubija. Če bi bil taksist v New Yorku
ali v Parizu, ne bi kadil. Zunanji ministri 1 5 držav
evropske skupnosti, so od predsednika
Miloševića zahtevali,
da ustavi nasilje na Kosovu. Na sestanku s kolegi
iz 1 2 mediteranskih držav... Poglejte.
Včeraj so ubili taksista.
V tilnik je dobil kroglo. Toliko policije!
Kaj pa počnejo, jaz ne vem.
Glej tega norca! Kdo ti je dal
vozniško dovoljenje?
Peder! Kaj naj z njim naredim?
Naj ga ubijem?
Vstopi! Pridi in se pogrej. Popeljal te bom v nebesa,
punči.
Pridi, punči.
Greva v raj!
Dober večer. Saj ni nič hudega!
Da se poklepati.
Res mi je žal. Ne delajmo težav.
Nimam vozniškega.
Odpri!
Jebem ti vse na svetu.
Ven!
Marš ven!
Marš ven, opica!
Ven!
Kaj se tukaj dogaja?
Ta pizda mi je razjebal avto!
Pomirite se. Vi gospod, bodite prijazni
in stopite iz avta.
Nima vozniškega.
Ven, če ti rečem. Nimam vožniškega.
Imam samo prometno.
Bo šel ven? Boš šel sam ali
naj te jaz izvlečem? Spravi ga ven,
sicer ga bom jaz. Spravi se ven,
pizda ti materina! Ven! Imam rešitev. Razbijte steklo
in ga spredaj izvlecite.
Pomirite se, gospod.
Tja je pobegnil! Ali tukaj stanuje
Viktorović? Ne vem. Mi smo iz Bosne,
dali so nam to garažo. Začasno. Ni vode in
odklopili so elektriko. Ne sprašujem po elektriki,
ampak po Viktoroviću. Tisti, ki ima onega
kretenskega sina, Aca. Sem že našel. Stanovanje 1 3.
Tretje nadstropje.
Ste prišli popisat begunce?
Ne teži, ženska!
Si si ga zapomnil? Ko ga bom videl, ne bo več
tak, kot ga imam v spominu.
Pomiri se, prosim.
Ti se ne mešaj, prosim.
Izvolite.
Dober večer. -Dober večer.
Je Aco tu?
Aleksandra ni doma.
Kje je?
Ne vem. Šel je ven. Počakala bova.
-Kdo ve, kdaj se bo vrnil.
Nama se ne mudi.
Vama lahko pomagam? -Ne. Bi kavico?
-Raje bi žganje. Jovo?
Žganje bo v redu.
Potem pa žganje.
Samo trenutek.
Izvolita. Na naše zdravje.
-Živeli!
Koliko je Aco star?
Aleksander? 1 8. Skoraj 1 8.
Najhujša leta.
Domače? -Da. -Bravo.
Vam je Aco povedal?
Dobro, to lahko uredimo.
Pa kaj naj uredimo? Nekaterih stvari se
ne da urediti.
Vozim že 31 let. Pri dvanajstih
sem očetu sunil hrošča. Do sedaj ga nisem
niti opraskal. Do sedaj! Tak je kot nov.
Bolje rečeno, bil je.
Boljši je od novega. Od ust sem si odtrgaval.
Sveto ve. Bomo že vse uredili,
gospod... -Jovan. Aco!
-Jovo! Pomiri se.
Aco!
Aco, pridi ven! Nikar, Jovo.
-Dobro je. Dobro je.
Dober večer.
Odpri! Kje si, Aco?
Se skrivaš? Bežiš? Prosim, gospod.
Prosim, g. Jovan. Zakaj bežiš?
Zakaj se skrivaš?
Bal sem se. -Mene? Razbil mi je šipo.
Čisto presran sem bil.
Si videl mojega hrošča? Poklepa se.
Nič takega ni. Kaj se klepa? Jaz bom tebe...
-Jovane! -Stran, Sveto!
Ne bi smel zbežati. Moral bi policiji dovoliti,
da naredi zapisnik.
Tako je.
Policaj je prišel. Skozi okno sem
mu pomolil prometno. Potem je ta začel kričati,
da me bo on izvlekel. Začel je skakati po pokrovu
in zato sem zbežal. Bežal si kot pička. Če nimaš
vozniškega, imaš vsaj oči! Lahko gledaš, kje voziš.
Imaš v glavi možgane? Poznaš prometne znake?
Skoraj si me ubil! Pohodi plin in
ga en drek briga. Čuvam ga kot punčico v očesu.
Stevo, 1 40 gre na odprtem. 1 20. -1 40. -1 20 izgravirano.
-Rekel sem 1 40. Kaj je, kaj me gledaš?
Kaj bomo zdaj? Odgovori g. Jovanu.
Kaj mene gledaš? Opica! Se ti sploh sanja,
kaj si naredil? Razjebal si moj avto!
Razjebal si svoj avto! Razjebal si to stanovanje.
Poglej! Zaklepaš se.
-Vse bo še dobro. Vse bo dobro.
-Ne bo!
Mamo ti... Moj si, Aco!
Prej ali slej.
Tile niso normalni.
Spet žurirajo.
In ti? Kam greš? To je moja stvar.
-To je naša stvar. Dokler te jaz hranim,
je to naša stvar!
Poslušaj, oče, mudi se mi. Nič naj se ti ne mudi.
Sedi!
Vprašal sem, kam greš.
Opravek imam. Kakšen opravek? Da nisi morda
utrujen? Nisi preveč delal? Jutri pojdi k mojemu šefu
in mu povej, čigav si. Poslušaj, stari,
jaz nisem za takšno delo.
Za kaj pa si? Za balet? Pojdi tja
in mi ne delaj sramote. Pol države je nezaposlene.
Ljudje bi za službo ubijali, ti pa praviš, da ni zate.
Kaj je potem zate? -Ne vem.
Gotovo pa ni mestni promet. Profesor si in voziš avtobus.
Kako lahko to počneš? Lahko.
Ali kradem? Ali beračim?
Me slišiš, kaj ti govorim? Kaj ne moremo imeti enega
samega večera brez vpitja? Kako naj jo zdaj uspavam?
Kako?
Pusti me pri miru.
Sestra, sestra. Nisem ti jaz kriv,
da te je Mujo zapustil. Ni me zapustil.
Moral je.
Kaj me gledaš?
Kje je moja kapa? Kape ne najdeš?
Samo za kapo ti gre. Vse bo v redu,
samo kapo moramo najti. Ničesar nimamo,
njemu pa manjka kapa.
Manjka ti pod kapo. Vsi drugi se znajdejo.
-Znajdejo se? -Nas poglej.
Vidim, kako se znajdejo. Raje sem šofer avtobusa
kot tat in zločinec.
Kavo? -Dvojno.
Moram ostati buden.
Nočno delo me ubija.
Še plina je zmanjkalo.
Mala! Pivo.
Daj dve pivi.
Kako si, Dimitrij?
Dobro, hvala Bogu.
Boš kaj spil?
Naročil sem pivo.
Se me spomniš? -Ne. Kaj se ti je zgodilo?
Ne spomnim se te takšnega.
Ne vprašaj.
Si imel nesrečo?
Da bi jo vsaj imel. Na zdravje.
-Na zdravje! Si imel
avtomobilsko nesrečo?
Si padel? -Ne.
Nisem.
Te je nekdo pretepel?
Ja.
Kdo? Mamo mu jebem,
samo da ga najdem.
Se ne spomniš?
Nisem ga videl. Poveznil ti je nekaj
čez glavo, kajne?
Ja.
Kako to veš? Imel si umazan posel,
Dimitrij. Umazan.
No, veš... Ko začno pretepati policaje,
gre vse v pizdo materino.
V tri pizde materine. Koliko vas je?
60.000, 1 00.000? Mnogo vas je tukaj
za milijonsko mesto? Preveč. -Še premalo.
-Kaj je malo? -Saj vidiš.
Dobro te je zdelal.
Nekomu si se pošteno zasral.
Boga so ubili v tebi.
Z drogom. -Z drogom?
In s kladivom. Drog in kladivo.
Kost za kostjo. Kladivo je bilo težko
7 ali 8 kg.
Vsako kost posebej.
27 zlomljenih kosti. Trije odprti zlomi.
Vsa rebra polomljena. Počena lobanja.
Poškodovana hrbtenica.
Ni mogoče. Sestavili so me,
ampak me niso dobro.
Nisem zadovoljen.
Vzeli so mi eno ledvico. In druga enkrat dela,
drugič ne.
Sploh ne bi smel piti.
Ampak pijem.
Ponoči ne držim vode.
Takoj ko zaspim,
se poščijem.
Mamo mu jebem. Bolje bi jo odnesel,
če bi me povozil tovornjak.
Grdo.
Res grdo.
Kako se bom znašel? Predčasna upokojitev,
brez nagrad in odlikovanj. Ne pritožujem se.
Svoje sem preživel. In kot pravijo,
starost - žalost. Ne potrebujem ničesar več.
Vprašaj za Dimitrija!
Huliganom sem lomil kosti.
Koliko žensk sem povaljal! Niti prešteti jih ne morem.
In še vedno zmorem.
Ali ne, draga? Ali veš, kdo te je pretepel?
-Kdo? Kdo?
Jaz.
Šališ se. -Z drogom.
In z 9 kg težkim kladivom. Mislil sem,
da sem ti zlomil 32 kosti. Nisi se upiral.
-Lažeš.
Cvilil si kot prašič.
Se zdaj spomniš? -Pusti me! V avtu si me dobil
z dekletom. -Ne spomnim se. Potegnil si me ven in...
-Ne spomnim se. Mamo si mi jebal!
-Boli! Boli!
Zakaj? -Ne vem.
Za nič, Dimitrij! S pendrekom si me med noge.
Med noge! Kaj sem ti naredil?
-Ne vem.
Prijavil sem te, ampak nič se ni zgodilo,
ker si bil velika živina. Dva dneva sem ležal
v postelji. Tretji dan sem vstal, a sem
se zvrnil nazaj v posteljo. Jajca sem imel
velika kot lubenice. Na žensko si še pomisliti
nisem upal. Boli me vsakič,
ko se mi dvigne.
Lahko zdaj jebeš?
Ne morem imeti otrok.
Boš pivo?
Zdaj jaz plačam.
Zakaj? Povej mi.
Zakaj?
Kje si?
Kdo si ti?
Kaj?
Pridi. Pridi sem.
Počasi. Počasi.
Saj je samo rekreacija. Obljubil sem, da bom čuval
Jeleno, ko si bil v vojski.
Katero Jeleno?
Katero? Tvojo Jeleno.
Nisem je čuval.
Jebal sem jo.
Moral sem ti povedati.
To mi leži na duši 20 let.
Danes sem se odločil.
Nisi jezen? Nate? Imaš boljšega
prijatelja od mene?
Nimam.
Kdo jebe Jeleno?
Saj so samo ženske. Je tako? Kdo ti je pripeljal
prvo žensko?
Kdo te je naučil kartati?
Kdo ti je kupil prvo ploščo? Kdo te je vsak vikend
tihotapil iz vojašnice? Kdo ti je stresel sladkor
v rezervoar kombija?
Kdo?
Jaz.
Ti. Kdo te je prijavil
za garažo?
Kdo?
Jaz.
Kdo ti je zastrupil Lesiko?
Ti si zastrupil Lesiko? Skupaj sva jo kupila.
Ti si jo treniral.
Kako si jo zastrupil?
S strupom.
Da mu jebeš mater.
Na zdravje.
To ti težko povem, ampak tvoja žena
ima ljubimca.
Kaj je?
Jebeš Svetlano?
Včasih, sedaj nič več.
Gotovo sta se sprla.
In?
Razbij mi glavo.
Tebi?
Na zdravje.
Je še kaj?
Tvoj sin...
Kaj? Mi ni podoben?
Ne.
Kaj naj ti rečem?
Nič. Udari me.
Tebe?
Ne morem.
Vedel sem za Jeleno.
Vedel si? Vedel sem,
da mi boš nekega dne povedal.
Vam je smešno.
Meni je grozno, otroci.
Boste z mano nežni?
Me boste poljubili?
Seveda bi radi od zadaj,
svinje moje balkanske!
Jaz sem poštena kurba.
Naša devica. Kot svinja vlečem
svoje težke možgane. Jaz sem
ena kompleksna kurba.
Boli mene vagina! To so znanje in magija,
izkušnje in fantazija. Poznam znake, šifre, državne
skrivnosti, alkemijo narave. Komaj sem ti uspel
najti burek ob tej uri.
Nimaš drobiža? Poznam vse evropske akterje
in grobarje, Črve, kje je kaos.
Geta paranoje, hermetične kroge,
eksoterične kroge. Kuromantije, shizomantije,
nekromantije, metapomantije...
Kakšen dolgčas, otroci.
Etnična napetost.
Državljanska vojna.
Bratomorna vojna. Če imaš odprto rano, si sam
vlij vrel svinec vanjo. Ne čakaj name, da ga vlijem.
Naj ti ne bo nikogar žal. Če ti je koga žal,
ga jebaj do smrti. Ker je smrt lepa
in svet je absurden. Politika je norost.
In jaz serjem bedarije. Rad sedim v svojem kotu
in ga srkam. Gledan sončni zahod
na Dorćolu.
Tudi s prstom nočem migniti.
To je vse.
Mane, ne serji.
Zakaj si prišel?
Prišel sem te obiskat.
Da vidim, kako ti gre.
In kako mi gre?
Kako si?
Odlično, hvala.
In še bolje bo.
In ti?
Kako si v tujini? Največ sem prišel zato,
da vidim Natalijo.
Mojo sestro pusti pri miru.
Vse želim popraviti.
Nisi se oglasil pet let. Moral sem se vrniti
kot uspešnež, z denarjem v žepu.
Moral sem proč od tega dreka.
Prepozno je.
Kaj je prepozno?
Naj tukaj umrem? Da sem ob življenje
zaradi kurčevih politikov, ki vas jebejo v glavo,
vi pa molčite?
Res je. Kaj ti je?
Jaz imam eno samo življenje.
Prav imaš, Mane.
Moram jo videti. Dovolj težav si povzročil.
-Vem.
Kaj veš? Vem, da so jo vrgli
iz orkestra.
Je to vse, kar veš? Moram jo videti.
-Vedno sem vedel več od tebe.
Še nocoj jo moram videti.
Ni luči, Mane.
V tej deželi gorijo
samo sveče v cerkvah. Zajebal si se,
ker si se vrnil.
Tudi jaz sem se zajebal.
Vsi smo se zajebali. Naj vso noč vozim v krogih
ali veste, kam bi radi šli?
Ti samo vozi.
Vozi.
Jebemti! Tu je milijon mark.
Ne milijon. Več milijonov! Nekaj milijonov zate,
nekaj milijonov zame.
Ne serji! Ali veš, čigavo je to?
-Ne vem.
Zakaj potem serješ? Ne smeš vedeti, za koga
delamo, zato ne serji. Topi, kaj naj naredim?
-Ne petelini se. Tip pred teboj
se je petelinil, pa sem mu odgriznil celo uho.
Drl se je kot Van Gogh.
Sedi.
To sem prihranil zate.
Hvala, Topi, hvala. Si slišal, kako je tukaj?
Še mnogo huje je. Na napačen kraj
si prišel ob napačnem času. Ob poznavanju okoliščin
o kozaračkem kolu iz l. 68... Mi smo s Kozare, Topi.
-Ne serji. Prišel sem do zaključka,
da je to poseben kraj. Drži?
Drži.
Vsi si želijo oditi od tod. Toda Balkan je sod smodnika.
-To zelo drži. Opisno rečeno,
Balkan je svetu za ritjo. Temu jaz pravim hemeroidi
na riti sveta. Delovni naslov:
Precej krvavo. Podnaslov: Najebal si
od mene in meni podobnih.
Zakaj od tebe?
Ne petelini se.
Daj, poskusi.
Diši po denarju in smrti. Ti ničesar ne razumeš,
jebal te bosanski oče. Vas ne moti, če kadim?
-Ne.
Kadite? -Ne, ne. Ali se ne poznava
od nekod? -Ne.
Se me ne spomnite? -Ne. Se nisva nekje srečala?
Morda na vlaku?
Ne, nisva. Pijete?
-Ne, hvala.
Niti pijete ne. -Ne.
Zdaj boš pa pila!
Je kakšen poseben razlog?
Je. -Res? Takoj, ko sem te vedel,
sem vedel.
Kaj ste vedeli?
Da bom sedel nasproti vas.
In da bova pila vodko.
Kam potuješ, dečko?
Potuj! Izgubi se.
Na zdravje.
Kam ste namenjeni?
Ne vem.
Kako ne veste?
Na begu sem.
Zakaj?
Nisem plačal parkirnine. Lažete.
-Res je, lažem. Ubil sem
najboljšega prijatelja.
Zakaj?
Ker je jebal mojo ženo.
Pustite to. Ni moje.
Čigavo je?
Čudovite oči imate. Ne verjamem več ženskam
s čudovitimi očmi. Takoj ko sem te zagledal,
sem vedel.
Kaj ste vedeli? Da bom sedel poleg vas
in da ne bo lahko. Ste se odločili,
kje boste izstopili, kajne?
Kje boste vi izstopili?
Ne vem. Zakaj?
Ker grem tudi jaz tja. Zapreti bi vas morali.
-Da, ampak med vaše noge. Pustite me!
-Ni govora.
Pusti me!
Dobro. V redu.
In kaj bova zdaj?
Ne vem.
Kje si to dobila?
Od Marka.
Katerega Marka? Oprostite,
kdaj odpelje avtobus? Mene sprašujete?
-Da, vas sprašujem. Bi že moral
pred 1 5 minutami. Pred 1 5 minutami?
-Da.
Kje je voznik? Tamle. Prišel bo.
-Vem, da pride, ampak kdaj?
Verjemite, da ne vem.
Kaj dela tam?
Najbrž pije kavo.
Pije kavo?
Pije kavo. Najbrž pije kavo. Ameriška administracija
je obtožila bosanske oblasti, da preprečujejo vrnitev
srbskih in hrvaških beguncev. Obtožba je bila izrečena
na konferenci v Sarajevu.
Res pije kavo.
Jebi tak narod!
Vsi pijejo kavo. Ostarel bom, preden boste
vsi popili svoje kave. Če bi jaz zamudil,
ali bi me počakal? Kurac bi me čakal.
Kajne, gospa? Po svetu bi bil to škandal.
Samo pri nas je tak sistem. Bravo! Lahko nekaj vprašam?
Ste plačali vozovnico?
Kako, prosim?
Ste plačali vozovnico?
Imam mesečno vozovnico. Gospa ima mesečno vozovnico.
Jo lahko vidim? Samo za trenutek
jo želim videti.
Zakaj boste z vozovnico? Gospa ima vozovnico.
Lep zgled vsem. Ne potrebujete vozovnice.
-Zakaj ne?
Ker ni voznika. Ker tu nihče ne vozi.
Ne potrebujete vozovnice. Voznika nič ne briga.
Boli ga kurac. Kavo pije.
Jebe se mu avtobus. Zato ne potrebujete
te preklete vozovnice.
Kaj bi z vozovnico?
Ni sistema - ni vozovnic. Hočete, da vas jaz vozim?
Hočete? Pognal bom in nas popeljal
naravnost v pičko materino. Samo krenil bom
pa bo takoj pritekel. Kavo pije in se
mu jebe za nas.
Jebejo nas.
Mater so nam jebali.
Kajne?
Tako je. Se spominjate, gospa,
kako je bilo pod Turki?
Kako naj bi to vedela? Kako, da ne veste?
Pod Turki smo bili 500 let. Seveda smo bili,
vendar ne vem, kako je bilo.
Ampak švabov se spominjate.
Ne spominjam se švabov. Niti švabov se ne spominjate.
Ste tudi to vojno pozabili?
Saj za to gre. Nihče se ničesar
ne spominja. Novo vojno potrebujete,
pička vam materina. Utihni, mladenič
in se ugrizni v jezik.
V jezik naj se ugriznem? Eni sem odgriznil pol jezika.
Zaslužila si je.
Koliko ste stari, gospa? Oprostite?
-Sto, kajne?
Ali ni že čas, da umrete?
Mladenič, pomiri se. Na tesnem smo.
Prehitro se množijo.
Moj bog. Zakaj stalno kličete boga?
Da niste bolni? Bledi ste. Morda imate raka.
Pride z leti. Sram naj te bo. Naj se ti
jezik osuši, ti rečem. Torej, gospa, naj se ugriznem
v jezik ali naj se mi posuši? Ali sploh veste, kaj hočete?
Ali sploh kdo ve, kaj hoče? Pojma nimate.
Tu sedite le zaradi vožnje. Sedaj se boste
pa zares vozili.
Mladenič, kam pa greste?
V pičko materino, stari.
Dela.
Res dela.
Vozimo.
Ustavi, jebem ti mater.
Vsi so nori.
To je noro!
Vozi!
Ste to videli? Dobro, dobro.
Kar vozi. Ni to najhuje,
kar se lahko zgodi.
Jebi ga. Postaja.
Kreten!
Gospa, gospa.
Gospa, kontrola.
Vse bo v redu. Ne skrbite.
Osebno vas bom peljal domov.
Ne. Nikar, prosim. Prosim, sinko,
radi bi izstopili. Ni problema, mamica.
-Tudi mene izpusti. Počasi, pazite.
Pazite nase. Lahko noč.
Odpri srednja vrata, kreten.
Odpri! Dober večer. Potrebujete kaj?
-Sram te bodi. Je jakna topla?
-Da. Ali jo prepiha veter?
-Ne.
In nož...? Ali nož prepušča?
-Prepušča.
Bi tudi vidva izstopila, kaj?
Ne, ne.
Dobro. Ali se ti dvigne,
kadar gledaš pičke na cesti? Daj mu kakšen dinar.
-Kaj hočeš? Denar? Si bogat?
-Ne. Zakaj razmetavaš z denarjem?
Nekaj drugega sem te vprašal.
Plačal boš za to.
Jaz bom plačal?
Saj nisi normalen.
Jebemti tak narod. Nihče ne posluša,
kar govoriš. Nihče ne razume,
kaj ga vprašaš. Vsi odgovarjajo
na neka šesta vprašanja.
Vse vas bom pobil. Vse vas bom pobil.
Ne da bi trenil z očesom. Kar svoje gonite.
Preprosto vprašanje imam. Ne delaj se frajerja.
Zapomni si ga: Ali se ti dvigne,
kadar gledaš pičke? Zdaj!
Ne. Tako se govori. Ne verjamem.
Bi rad lizal tla?
Ne.
Dobro. Sedaj ti verjamem.
Pametno. Tla niso čista.
Dober večer.
Tak gumb že leta iščem.
Kako ti je ime?
Ana.
Ana. Lepo ime.
Imaš fanta?
Imam.
Je ljubosumen?
Da.
In ti? Ga varaš? Se rada vlačiš okoli
z drugimi po mračnih vežah?
Ne.
Ji verjameš? Verjamem.
-Ne vmešavaj se. Kaj se zajebavaš?
Na mesto.
Ne mesto.
Ti sedi tukaj.
Ana, daj noge narazen. Daj, razširi noge.
Slišiš, kaj sem rekel? Bolj. Človek je že star.
Tako.
Poglej!
Razširi noge!
Poglej! Poglej!
Se ti dviga?
Ni ti treba odgovoriti.
Vendar, prosim, ne laži mi.
Nočem odgovoriti.
Tako, človek, le tako naprej.
Ti je bilo lepo?
Ne želim odgovoriti.
Dobro. Shrani gumb
za spomin na mene. Tiše, opica. Ne vidiš,
da govorim z dekletom?
Pokliči me kdaj. Končno si prišel.
Čakali smo te.
Ti boš meni...
Sinko!
21 2
Nocoj ti bom vse pojasnil.
Na najinem mestu. Bom, bom.
-Prosim. Poslušaj, Natalija,
pridi nocoj, prosim. Samo trenutek, nato...
-Na starem mestu.
Natalija, lepo te prosim. So vsi tukaj?
-Vsi.
Kot sva dogovorjena. Ostanek po opravljenem delu.
-Da.
Naj bo na nivoju. Dunajska filharmonija
nam bo nevoščljiva.
Potegnjeno iz jajc.
Prosim?
Mislim, iz duše.
-Ah, da.
Iz duše. Počakaj malo, ljubica.
Nekaj mi nikakor ni jasno. Ti je on rekel, da razširiš
noge ali si jih sama? On mi je ukazal.
-On. Se oproščam. In nisi ga gledala?
-Ne. In ne veš, zakaj je
cel čas gledal ravno tebe?
Ne vem. Da ti ga ni... -Nehaj s temi
makedonskimi štosi. Zakaj je gledal ravno tebe?
Samo tebe?
Zakaj ni prišel gledat mene?
Ni razloga, kajne?
Da, tako je.
-Tako je! -Tako je. Zakaj mi to počneš?
-Naj ti nekaj povem. Lagati začneš, še preden
odpreš usta. Stalno lažeš. Jaz ne lažem.
Ti si ljubosumen.
Jaz sem ljubosumen? Sedaj sem jaz ljubosumen.
Se pogovarjata po telefonu?
Ali se dobivaš z njim? Da se smejeta
kot dva tepčka. Gledata se
kot dva golobčka.
Kot podgani.
Gola plešeta v mesečini. Kadar me kdo tako gleda,
draga moja,
ga jebem en passant.
In potem jaz izpadem bedak. Vsi v kavarni buljijo vate
in ti praviš, da sem jaz nor. Ko te gledajo,
to tebi imponira.
Še kako ti imponira. Imponira mi!
-Imponira ti!
Ti idiot! Kam greš?
-Kaj? Kaj? Veš kaj?
Kaj?
Jebi se! To je tvoja posebnost,
draga moja. Pridi sem.
Odpelji me domov. Še meni malo dvigni noge.
-Odpelji me domov. Najprej morava
neko stvar razčistiti. Ni česa razčiščevati.
Odpelji me domov.
Hočeš, da te odpeljem k njemu? Sedaj ti je on kriv.
-Kdo pa je kriv?
Sem jaz kriv? -Nisi ti kriv. On ni kriv. Jaz nisem kriv.
Kdo je kriv? Dedek Mraz? On ni kriv? Jaz nisem kriv.
Kdo je torej kriv? Sem jaz kriv?
Jaz sem kriv!
Nisi ti kriv.
Ne prerekajva se več.
Kaj si naredil narobe?
Želite kaj?
Si nečesa kriv?
Imaš problem? Iščeš problem?
-Ne, pa ti?
Pa išči problem.
Ne petelini se.
Kaj hočeš? Vsega med nama je
že zdavnaj konec. Ne želim te več videti.
-Napako delaš.
Natalija, ali motim?
Da, motite.
Kdo je ta opica? To se tebe ne tiče.
-Ne tiče se me? Reci mu, naj gre na sprehod.
-Kosta je z menoj. In ostal bo tukaj.
Kaj želiš? Pogovoriti se morava.
-Nimava se o čem pogovoriti. Kosta?
-Ne delaj scene. Kako si kaj, Kosta?
-Kaj ti je Kosta naredil? Kdo pa je kriv?
-Kdo je kriv?
Sprašuješ, kdo je kriv? Dvakrat se vprašaj,
kdo je kriv. Kdo je kriv?
Natalija, pojdiva. Ali te ni sram,
da se kažeš tukaj? Sram me je. Žal mi je.
Napako sem naredil.
Želim se opravičiti. Opravičiti?
Kaj imam jaz od tega?
Poglej ga.
Rad bi znova začel. Kolikokrat
sva ponovno začela?
Natalija...
Natalija, tokrat je drugače. Dosti sem se naučil.
Vsega sem se naučil.
Niti besede ti ne verjamem. Vedno ista zgodba.
Isto sranje.
Sita sem te. Samo jaz vem, kako
sem se počutila, ko si odšel. Ne želim... Nočem še enkrat
skozi ta pekel.
Pozabila sem te, Mane.
Nikoli se ne boš spremenil. Vsaj sporočilo bi mi
lahko pustil, pismo...
Karkoli.
Veš, da sovražim slovesa.
Sovražiš slovese?
Nisem več mlada.
Nimam časa.
Natalija, jaz grem.
Kosta.
Oprosti, Kosta, samo malo.
Prosim te.
Simfonični orkester. Tvoj simfonični orkester.
Samo za tebe igrajo.
Samo za tebe.
Kaj delaš?
Počakaj!
Idiot.
Utopil se je.
Zaradi mene.
Tu si, Kosta.
Tu sem.
Samo, da smo živi in zdravi.
Pokaži nam, kako je šlo.
Ne sedaj.
Daj, no.
Pokaži nam. Daj. Dobro.
Kako je že šlo? Kdo je kriv?
Poglejmo, kdo je kriv.
Jaz sem kriv. Jaz sem kriv. Ribice so krive.
Podgane so krive.
Jaz sem kriv. Jaz sem kriv.
V mesečini... Ko te nekdo gleda,
ti to imponira.
Imponira ti! Si govorila z njim
po telefonu?
Sta tekla gola po mesečini?
Gola po mesečini. Kot zaljubljeni golobi.
Kot podgane, kot podgane. Med seboj se gledate
kot podgane.
Jezik! Jezik!
Kriv sem. Kriv sem. Kadar me kdo tako gleda,
ga jebem en passant.
Bravo, bravo! En passant.
-Bravo! Kdo je kriv?
Kriv sem. Kriv sem.
Kar dober je. Veselilo me je,
da sva se spoznala.
Lahko noč. Tako odvratni so.
-Utihni, utihni. Umakni se.
Domov jo peljem. Umakni se.
Pridi sem.
Pusti jo.
Pusti jo pri miru.
Kaj mora narediti vsakdo,
ki ima čast srečati Topija?
Nekaj mu mora zapeti.
Ne znam peti.
Morda ne veš, da znaš.
Daj, poskusi. Bolje, da zapoješ.
Poslušaj moj nasvet. Poznaš tisto vašo:
Toni, toni, jasno sonce. Jasno sonce.
-Jasno sonce.
Jasno sonce.
Poznam.
Naj slišimo.
Še jaz bi bolje zapel.
Začni od začetka.
Sleci se.
Sleci.
Slači se.
Dalje.
-Topi, prosim, ne. Prosim, ne.
-Poj naprej.
Poj.
Ni dalje, pička ti materina.
Poj. Izgini od tod!
Pojdi domov! Pojdi!
Poj!
Končal sem s petjem.
Sedaj te bom malo pojebal.
Poj!
Nikar! Ne bova se več
prepirala. Nikoli.
Poročila Studia B. Delegacija OEVS v Prištini.
Novinarji brez meja protestirali proti
akciji policije. Todorović sprejel delegacijo
študentov. Temperatura...
Kaj počnete? Hitro!
Avte kradejo.
Sosed. Bencin kradejo.
Lopovi! Lopovi!
Tam je. -Kje? -Tam. Kje si, peder.
-Tukaj je.
Muc, muc.
Semkaj, sosed.
Muc, muc, muc.
Tam je.
Sedaj ti bom jebal mater.
Kam pa zdaj, mali? Kradeš bencin,
jebemti mater?
Živega te bomo odrli! Nisem jaz kriv.
Nisem kriv!
Da smo le živi in zdravi.
Prevedla Vika Klasinc